– Kan du bruge en hånd? – Gerne to og helst en mekanikers.
– Jeg har erfaring med biler i koma. – Patienten er din.
– Ørkenklimaet, måske kølervæsken. – Den er fuld.
Det tager jeg gerne dit ord for. Gearkassevæsken ser god nok ud.
Det gør olien også, og det er faktisk den, du checkede.
Kan jeg køre dig hen til en tank?
Endelig! Min ædle riddersmand.
Dawn, flot navn. Man tænker på solopgange og begyndelse.
Ja, og Tony Orlando. Gider du dæmpe den?
– Undskyld, er den for høj? – Hvad?!
Du er sjov. Sig ikke, du er skuespiller?
Tja ... Jeg sælger sko og lader, som om jeg kan lide det.
Sælger du sko? Spild af kræfter!
Hov, hov ... Caluccis slingbacks en gros.
Du overser noget. Du har det hele.
– Udseende, hjerne, humor ... – Bliv ved.
– Skal vi ikke ses og snakke om det? – Du må gerne standse her.
Der er en tank.
Ih, den er vist lidt tom i dag.
Hvad med at tage det i naturalier?
– Her. Tag nogle venner med. – "Åben mikrofon på Grinelinien"?
Om dagen sælger hun fodtøj. Om aftenen får hun Amerika til at le.
Kom. Det ville være dejligt med bare én ven blandt publikum.
– Du står dødgodt til azaleaerne. – Tak, vi skal ud og spise.
Efter en uges morgenkvalme føler hun sig pludselig romantisk.
– Måske er der held i den, hvem ved? – Du har kone og barn på vej.
– Selvfølgelig er du heldig. – Hvad klager du over?
Du har alle de kvinder, du vil have, masser af fritid ...
– Ja, jeg har fod på det. – Et forhold er hårdt arbejde.
– Man skal være parat til det. – Og skal ville det.
Selvom jeg ville, ville jeg ødelægge det.
Skrev du ikke bogen om at få kvinder?
Et er at få dem, noget andet er at beholde dem.
– Der er noget, der ikke virker. – En langsom indledning er god.
Tag mig og min kone. Vi tog os tid til at lære hinanden at kende.
– Blev venner først. – Venskab først?
– Det er noget nyt. – Det er værd at forsøge.
Det gælder bare om at styre sine dyriske instinkter.
Hun fik mig til at grine af mig selv.
Ja, der er jo en hel del materiale.
– Det dufter herligt. – Jeg har brød.
Skip jeres dumme middag. I skal se Dawn.
Vores såkaldte dumme middag er min krydrede krebseret a tout fait!
– Lyst ved første blik. Som så ofte. – Jeg sagde ikke, hun ikke er sexet.
Dawn er kvinde. Verdensdame, en udfordring, moden ...
– Hvad ser hun så i dig? – Hævn for at nedgøre hendes mad!
Jeg er skam moden, jeg har charme og hjerne, men skilter ikke med det.
Mr Moden! Alle har betalt.
Sæt det på min regning. Eller endnu bedre, tag det i naturalier.
Jeg er alene hjemme, da lyset pludselig går ud.
Jeg flipper helt ud. "Gud!", tænker jeg.
"Der er en mand i kælderen, som har slukket lyset og nu vil myrde mig."
Da jeg kigger ud af vinduet, er hele kvarteret mørkelagt.
Og jeg er så lettet. Måske begynder han i den anden ende af kvarteret.
Nå ... jeg er lidt paranoid.
– Jeg har kun været skilt 1/2 år. – Hun er skilt!
Har I lagt mærke til, hvor hurtigt fyre bliver seriøse i dag?
Men verden ser jo også lidt uhyggelig ud.
De må vælge mellem ægteskab og døden.
Som gift får man i det mindste mad! Men de tager fejl.
Vel gift opdager de, at vi ikke laver mad mere.
I har været et dejligt publikum, tak skal I have.
Dawn Barnes! Giv hende en hånd.
– Så bliver der fem minutters pause. – Du var mægtig god.
– Var hun ikke grinagtig? – Jo, meget morsom.
– Du var alle tiders. – Tak, sagde den kristne til løverne.
Mine venner: Alison ... Rhonda ... og Matt.
Det der med enliges liv er bare rigtigt.
– Vil du sidde ned? – Nej, jeg må hjem.
– Sidste bus går om et kvarter. – Det går hurtigere i min taxa.
Og jeg kender et godt pizzeria på vejen.
Jeg henter mine ting.
Nogen burde sætte ham på flaske til medicinsk brug.
– Hvor længe var du gift? – I otte år.
Rob skulle blive den nye David Lee Roth. Jag støttede ham.
Mon ikke! Men det gjorde han lissom ikke, da jeg fik mine egne drømme.
Hæsligt, når folk ikke tror på en.
Så nu hjemsøger jeg amatørshows og prøver at indhente det forsømte.
Nogle nætter ligger jeg og tænker: Jeg er god, jeg er rigtig god.
Jeg når til tops!
– Men andre nætter ... – Jeg kender godt følelsen.
Det er, som at løbe som en gal foran et tog.
– Endnu værre. – Jeg ved, hvordan det er at tvivle.
Bliver jeg nogensinde forfatter? Men jeg giver ikke op.
– Vi løber begge tog fra toget. – Hvis ellers benene holder.
Sommetider hjælper det, hvis der er nogen til at gribe en.
– En hamburger? Jeg er dødtræt. – Jeg mener "ude" ude. Hold nu op!
Jeg tror, vi har noget i gang. Hvorfor stoppe nu?
Jeg har mange gode grunde. Vi har prøvet før.
En gang er ingen gang.
– Jeg var klar til mere. – Så lad os begynde helt forfra.
Denne gang gør vi det rigtigt. En aftale først, helt platonisk.
– Helt platonisk? – Ja! Bliver venner først.
– Lærer hinanden at kende og ser så. – Uden sex? Det er ret barske regler.
– Afholdenhed nærer kærligheden. – Afstand!
Nå, så pyt!
Hvad siger du så?
Flot sted, det minder om svunde tider.
Den mørke middelalder! Tak for alt, Billy.
– Det har været noget af en dag. – Du kunne invitere mig ind på kaffe.
Det er ikke nogen rigtig god ide. Der ser farligt ud hos mig.
Mit værelser ligner et post–atomkrigsområde.
Du er vældig sød, men jeg er vokset fra engangsnumre.
Også jeg.
Undskyld, Dawn. Vi hørte dig, og Martin har siddet oppe og ventet.
Helt i orden, Emma. Gå bare hjem. Jeg betaler dig i morgen, ikke?
– Godnat, Martin. – Tak, Emma.
Hej, makker.
Martin, det er Billy. Billy, det her er min søn Martin.
Hej ... Martin.
– Hjemme fra krigen? – Aldrig mere hele natten!
– Hvad siger Dawn til det? – Jeg sagde farvel i døren.
Jeg kørte hele natten. Martin var der jo.
Martin? Hvem er Martin?
Hendes søn. En lille detalje, hun glemte.
– Der røg Dawn! – Dawn er skam alle tiders.
– Men et barn komplicerer alt. – Mildest talt.
Man må holde sig i skindet. Ingen spontanitet, intet privatliv.
Hvad hvis vi ville væk og ikke kunne få babysitter?
– Den slags sker jo. – Gud, enlige mødre har det hårdt!
Mænd løber, når de ser barnet. Jeg kan sådan godt forstå det.
Det er svært nok at binde sig til en.
Sådan har jeg aldrig set på det. Måske er jeg egoistisk.
Dawn og jeg har måske en chance. Hvorfor lade det standse os?
Gør nu ikke noget forhastet, Billy.
Martin er trods alt otte år. Jeg har selv været dreng.
Det er en familie. Det indebærer et ansvar, du ikke er parat til.
Alison! Bare fordi du er bange for børn ...
– Jeg er ikke bange for børn! – Vi kan spille fodbold.
– Læse mine tegneserier. – Jeg var en god babysitter.
Det sagde alle. Hvor skal du hen?
Jeg vil ringe til Dawn og høre, hvad hun siger til middag i aften.
Hvis du tror, jeg er dum, så sig det dog.
Jeg? Jeg siger ikke et ord.
Det gør du aldrig. Du overlader altid til mig at finde på det.
Jeg tror, du bliver skuffet igen. Jake er en skøn fyr.
– Men kan du huske sidste gang? – Ja.
Men det var nok lige så meget min skyld.
Det begyndte som en normal aftale. Vi skulle i biffen.
Så satte vi os på sofaen, tog en enkelt drink.
Det ene førte det andet med sig, og vi kom aldrig ud af døren.
Før næste dag. Og han ringede ikke igen.
Jeg græd og hylede. Men han var ærligere.
Han vidste, han ikke ville have et forhold.
– Og nu har han forandret sig? – Jeg har, hvorfor så ikke han?
Vi vil gøre det rigtigt denne gang. Vi går ud og spiser, går i biffen.
Vi skal lære at kommunikere uden at hoppe i kanen.
Men helt ærligt, stoler du på ham?
Jeg tror, spørgsmålet bør være: Stoler jeg på mig selv?
Jeg er ret god til fodbold. Jeg kan lære dig nogle fif.
– Jeg hader fodbold. – Martin spiller baseball.
Jeg har spillet hos Reggie Jackson.
Reggie hvem?
Martin elsker sin tegneserier.
Jeg har alle "Silver Surfer" fra nr. 1.
Silver Surfer? De er åndssvage.
– Martin, så er godt med det der. – Jeg gør ikke noget.
– Du er skideirriterende. – Du brød vores aftale.
– Ingen fyre til middag. – Uden at spørge! Og det gjorde jeg!
Hvad var det, du sagde om jobbet i Ventura?
For et par uger siden var jeg med i et amatørshow i en klub deroppe.
Ejeren ringede i dag og sagde, nogen var hoppet fra på lørdag –
– og han ville gerne have mig. Det kan blive fast.
– Fantastisk! Et betalt job. – Ja, men Ventura er så langt væk.
– Hvordan klarer jeg det uden bil? – Jeg kan køre dig.
– Martin kan komme med. – Nul!
– Martin! Så slapper du af! – Hvorfor kan du ikke spørge far?
– Få ham til at betale for bilen! – Han betaler ikke engang for dig!
Hvordan kunne jeg sige det! Undskyld ...
Skat ... Martin!
– Så kom vi endelig i biografen. – Møgfilm, men det var sjovt nok.
Ja. Vi sad i mørket i to timer og holdt ikke engang i hånd.
– Vi behøver ikke altid flå tøjet af. – Hvorfor fandt vi ikke på det før?
Aner det ikke.
Jeg troede, du så mig som en dum og villig blondine.
Og du mig som en machofyr på skalpejagt.
– Skægt, så man kan tage fejl. – Måske var vi bare forsigtige.
– Eller bange for nærkontakt. – Det har vi jo allerede.
– Jeg mener, du bor jo over mig. – Ja ...
Du aner ikke, hvor tit jeg har villet gå op og ...
Jeg ved, hvad du mener.
Fedt! Du er også Terminator–fan?
– Hvor er mor? – Lige i nærheden.
Jeg tænkte bare, at vi to kunne sludre lidt, sådan mand til mand.
Det kan vi ikke, jeg er et barn.
Sikken film, hva'? Flot, som gamle Arnold sloges, smadrede biler ...
– Og lavede Cy til smeltet bly. – Stål.
– Han smeltede ham om til stål. – Ja ...
Men det bedste var, at han altid var der for drengen og hans mor.
Beskyttede og forenede dem. Fik dem til at indse, de behøvede hinanden.
– Og altid ville gøre det. – Ja, men Terminator gik sin vej.
Ja, men det var i filmen.
Det her er virkeligheden. Det skal nok gå godt alt sammen.
Det lover jeg.
– Jeg er glad for, vi gjorde det her. – Skidegod første aftale, ikke?
En af mine bedste nogensinde.
Jeg føler, jeg har lært dig at kende.
– Nå, det er vel sengetid nu. – Det er det vel.
Godnat, Jake.
Godnat. Jeg føler mig som en skoledreng!
Jeg med.
Jake! Jake.
Det her måtte ikke ske. Vi skulle jo prøve at tale sammen, kommunikere.
– Så hvad laver du? – Vi gør det bare så godt.
Vent ... vent!
Vi skulle tage det roligt.
– Var det ikke målet med i aften? – Du har ret, undskyld.
– Vi blev bare revet med. – Nej! Du blev revet med.
– Det her var det eneste, du ville! – Hvad?
Det passer ikke. Men da du begyndte at omfavne ...
Du skal ikke give mig skylden! Det var et venskabeligt knus.
Venska...! Det var ikke et venskabeligt knus.
– Det er altså min skyld? – Du kunne også lide det.
Ja, det kan du bande på! Hvorfor ikke?
– Sex er det eneste, vi har sammen. – Det passer ikke!
Vi bruger det som flugt fra følelser. Og det vil jeg ikke mere.
– Vi gjorde en fejl! – Ja! Uden sex har vi ingenting.
Er det sådan, du vil have det, så fint!
Nej, men sådan er det.
– Hej. – Hvorfor er du oppe?
Koffein–overdosis. Krydsogtværser hjælper.
– "Monster" på fire bogstaver? – Jeg ved det ikke.
Jeg kan ikke løse nogens problemer.
– Kan jeg hjælpe dig? – Hvis du kan låne mig 300 dollars.
300 dollars? Jeg har kun 520 i banken.
Jeg skal nok betale dem tilbage med renter.
Det kan du ikke mene? Du er allerede bagud med fællesudgifter.
Du ved, jeg ikke kan spørge mine forældre.
– Jeg har virkelig brug for dem. – Til hvad, om jeg må spørge?
– Jeg kørte galt med taxaen. – Hvad skete der?
Jeg kørte ind i en dame, og chefen vil ikke dække skaderne.
Betaler jeg ikke, mister jeg jobbet.
Jeg har så ondt af hende. Hun har fået nyt job og har brug for bilen.
Jeg prøver bare på at være ansvarlig.
Betsy skulle egentlig have ny gearkasse.
– Men hun må vel vente. – Der må være en anden udvej.
Du havde gjort det samme for mig.
Det er trods alt dit job.
Ja.
– Har du plyndret et minimarked? – Nu kan du få bilen lavet.
Det er sindssygt! Bilen bliver ikke færdig til i aften.
– Du låner en anden imens. – Jeg er ikke parat til det her.
Det for hurtigt. Det er virkelig pænt af dig, men ...
Men du hader gæld. Betal mig ved at give dem hele armen.
Jeg har ingen babysitter til Martin.
– Ham passer jeg, hvis han vil. – Det er ikke kun det.
Det er fantastisk, hvad du vil gøre. Men det er lidt skræmmende.
Også for mig. Men ... jeg synes, du er alle tiders.
– Jeg fulgte dit råd. – Det er ikke min skyld.
– Jeg sagde bare, hvad vi gjorde. – Det virkede! Vi snakkede, grinede.
Viste vores følelser. Ikke noget seksuelt. Men så ...
Men indimellem smilede eller rørte hun ved mig. Og da vi kom hjem ...
– For han på som et billigt jakkesæt. – Jeg siger ikke: "Hvad sagde jeg?"
Så lad være. Jeg burde undersøges for at tro, det kunne gå.
Han er egoistisk, uansvarlig ...
... sarkastisk, selvglad, umoden! Hun vil absolut ikke binde sig.
Han er ikke klar til et fast forhold. Det er slut, og nu mener jeg det.
– Jeg vil ikke snakke med ham mere. – Det kan du ikke mene.
For mig eksisterer hun ikke mere, punktum, finale!
Her er det, Martin. Casa Cambell i al sin pragt.
Det her er min ven Martin. Martin ... Alison.
Hej, Martin. Det var hyggeligt.
I kom lidt uventt. Jeg vidste ikke, vi fik gæster.
– Vi skal være sammen hele dagen. – Det var vel nok rart for jer.
Vil du have nogle frugtslanger?
– Billy elsker dem. – Vent, han skal have noget sundere.
– Hvad med lidt müsli? – Jeg er ikke sulten.
Er hun din kæreste?
– Nej da. Vi bor bare sammen. – Deler lejlighed.
– Ligesom på lejrskole. – Eller i hæren.
– Nå ... – I skal nok lave drengesager.
– Så jeg vil lade ... – Vent, jeg har en ide.
Skal vi tage til Magic Mountain? Hvad?
Kom nu! Vi gør det!
– Kom nu! – Han farer vild.
Jeg holder øje med ham. Indrøm, du morer dig.
– Jeg har det fint. – Du har det fantastisk.
Godt, jeg har det fantastisk. Jeg har det dødskægt.
– Med Martin. – Kom nu, Billy!
– Men det er ikke kun tivoli. – Tænk engang!
Du skal slippe din frihed, og du lige har fået den.
Du er ansvarlig for en anden hele tiden.
– Jeg ved ikke, hvordan folk kan. – Det opdager du en dag.
– Jeg vil ikke have børn. – Hvad? Alle kvinder vil være mor.
Bare fordi, jeg kan føde dem, behøver jeg ikke få dem.
Måske vil jeg ikke bindes. Måske vil jeg have mere ud af livet.
Måske tror jeg ikke, jeg kan klare det.
– Det kan mange forældre ikke. – Dine f.eks.?
Man kan ikke bare fare frem. Det tager tid at vænne sig til det.
Men så forelsker man sig i det.
Billy! Kan du lide den?
Jeg har den!
– Hvor får han al den energi fra? – Hvem? Billy eller Martin?
Martin får barnet op i Billy.
Du mener den sorgløse, umodne side, han har holdt skjult?
Så, nu skal du op og tørre dig.
Han er bedre til det, end I tror. Han opfører sig som en voksen.
Visse mennesker er de fødte forældre.
Jeg elsker virkelig børn.
Men jeg ved ikke, om jeg er parat til opgaven.
– Eller nogensinde bliver det. – Det er du ikke ene om.
Jeg var ikke parat til mit mirakelbarn.
Det er vist ingen. Men det er utroligt, så man ændrer sig.
Han er så sød.
Det er sikkert Dawn.
– Hej! – Hej.
Hej, Alison! Hvoran har min store dreng det?
Han gik ud som et lys. En spændende dag.
Vi tog til Magic Mountain. Det fik fint, ikke?
– Så har alle haft en god dag. – Knockout?
Jeg slagtede dem. De grinede, så de hostede drinksene op.
Til lykke.
I morgen aften er det min sidste amatøraften.
– Takket være dig. – Jeg troede bare på dig.
Nu ikke så beskeden. Uden dit lån havde jeg ikke kunnet tage jobbet.
Fint.
– Jeg må hellere hente Martin. – I soveværelset til højre.
Tak.
Du løj for mig! Du sad der og løj!
– Ikke så højt. – Jeg er så dum. Jeg troede på dig!
Prøv at forstå. De trængte til min hjælp, jeg var ikke egoistisk.
Nej, du var meget uegoistisk og ansvarsbevidst.
På min regning.
Vi kører nu. Tak for alt, Alison.
– Jeg går med ud. – Nej, du har gjort nok for i dag.
Tak, Sir Galahad. Godnat.
Vi ses. Hej, Martin.
Du gør det altid! Kaster dig tankeløst ud i et nyt forhold.
Vi to er forskellige. Jeg holder ikke mine følelser tilbage.
Følelser? Du er et barn, der leger voksen.
Fint, nu har du det fået det ud.
– Han har glemt kasketten. – Du lever i en drømmeverden!
Du kan ikke klare dig selv, hvad så med andre?
– Det er mit problem. – Nej, det er mit, takket være dig.
Jeg er ked af det, Alison. Undskyld.
Jeg vil pukle og betale dem tilbage.
Du kan aldrig betale mig tilbage.
Jeg tror ikke, jeg nogensinde vil stole på dig igen.
– Det trøstede ham sikkert! – Du siger, du elsker Marty.
Du tænker kun på din comedy. Du er ikke sjov!
Jeg har ikke fået en øre i fire uger.
Han er også min søn! Hvem fanden er han?
– En, som er der. – Bland dig ikke!
Det rager ikke dig, så skrid.
Og siden hvornår rager det dig? Du har været en ussel mand og far.
– Hold op, Billy! – Din nye kæreste? Hvad?
Ser Martin på, mens I gør det?
– Din skide... – Hold så op, for pokker!
Forsvind herfra.
Jeg kommer ved tolvtiden. Sørg for, Martin er klar.
Tilfreds? Føler du dig nu som en mand?
Undskyld, jeg ville bare hjælpe.
Ved at smide hans far ud for øjnene af ham?
Jeg kender dig knap nok, og du tror, du ejer os!
– Lover Martin ting uden hold i. – Du sagde selv, at Rob ...
Det er lige meget. Rob er far til mit barn.
– Prøv at forstå, hvad jeg føler ... – Hvad føler du, Billy?
Du er 23, taxachaufför og fuglefri.
Vil du overtage Robs rolle? Vil du tage ansvaret for en familie?
Nå? Jeg er villig. Ja eller nej?
Det tænkte jeg nok.
300 dollars. Rob kom med børnepengene.
Nemlig, Billy. Livet er ikke altid sort og hvidt.
– Behold dem. – Tag pengene og gå.
Rolig, du behøver ikke slå den ind!
Den kan da åbnes, det kan min skabsdør ikke.
Beklager, Michael har vagt.
Men her er sikkert andre, der kan hjælpe.
– Gider du lige! – Gør det nu.
Der er en skrue løs, som skal strammes.
Det var ikke møntet på nogen.
– Hvor er min skruenøgle? – Det er pænt af dig.
Jeg har nemlig en hot aftale.
Én skrue til!
Alt i orden? Der røg det skab!
Og din hotte aftale.
Det var mit livs værste aftale i går.
Universets! Vi må erkende det, vi duer ikke som romantisk par.
– Umulige. – Vi ligner hinanden for meget.
– Vi har ingen selvbeherskelse. – Især ikke, når det gælder hinanden.
Du sagde, at uden sex var vi ingenting. Jeg tror, du tager fejl.
– Vi har noget stærkt mellem os. – Noget mere varigt end et knald?
– Venskab. – Nemlig.
Lad os beholde det og glemme alt det andet.
– Livet er svært nok endda. – Ja.
Skulle den helt specielle dukke op, bliver det prikken over iet.
Du har jo fundet ham. Din hotte aftale.
Jeg skal i biografen med Rhonda.
– Du gik tidligt i morges. – Undskyld, jeg vækkede dig.
Skidt med det, jeg var ikke søvnig.
– Her. – Hvad er det?
– 300 dollars. – Betsy sender et takkekort.
Jeg er ked af, jeg lavde det fis. Jeg vil ikke ødelægge det, vi har.
Og du må ikke holde op med at stole på mig.
Billy. Jeg ved godt, du havde hjertet på rette sted.
Du prøvede at være ædelmodig. Men var ikke særlig realistisk.
Sommetider har jeg det, som om mit liv er på automatpilot.
Alle har altid hjulpet mig og taget sig af mig.
Min mor, min søster ... selv du.
Så kom Dawn, og for en gangs skyld –
– var der nogen, der havde brug for mig.
Rigtig brug for mig. Og det var rar fornemmelse.
Og det vil jeg ikke miste.
Jeg må snakke med hende igen.
Mit liv er én lang søgen efter piratprinsen, der stjæler mit hjerte.
Med eller uden hul i øret. Jeg mener det.
Et hul i øret kan betyde, han er parat til et fast forhold.
Det viser, han har valgt smerten.
Det er min egen skyld. Jeg falder for fyre, der lever i en drømmeverden.
De er lette at kende. De er klædt som superhelte med kappe og trikot.
"Hej, jeg vil gerne redde dig."
Kunne jeg bare sige: "Nej, jeg leder efter en –
– der ikke har underbukserne udenpå."
Men visse fyre er vilde med at redde unge damer i nød.
Det er deres yndlingsleg. "Jeg skal redde dig fra den skurk."
Hold op, skat, det er bare pizzabudet!
Vi har brug for en ny superhelt: Manden der binder sig.
Han kan måske ikke springe over høje bygninger.
Men han er der, for fanden!
Tak skal I have. Godnat.
Dawn Barnes!
Tak skal I have.
Tak, Barney. Har du ild?
Jeg troede, du ville begynde at passe på lungerne.
– Jeg mangler totalt rygrad. – Nej, det er mig, der gør det.
– Skal vi ikke bare lade det ligge? – Det vil jeg ikke.
Jeg siger ikke, jeg vil flytte ind hos dig eller være din søns far.
Men jeg kan lide at være sammen med dig. Det skal ikke slutte nu.
Det handler ikke om dig, men mig. Det er mig, der ikke er parat.
Jeg blev gift ung, har aldrig været uafhængig.
– Og nu kan jeg klare mig selv. – Hvorfor lukker du så mig ude?
Der er ikke plads til andet end min søn og min karriere.
Jeg er ked af det, Billy.
Må jeg godt sige farvel til Martin?
Det er ikke nogen god ide for nogen af jer.
Så hils og sig, jeg sagde: "Hasta la vista, baby." Så forstår han.
Ja.
En geolog siger, at det skæve tårn i Pisa hælder mere og mere.
Det vælter inden år 2200. Og jeg har aldrig set det.
– Så bestil billet. – Jeg burde nok rejse mere.
Orienten, Sydamerika, Afrika måske.
Der er mange steder, jeg aldrig har været.
Jeg er ung og er ikke bundet af noget.
Det er skønt at kunne rejse.
Det var helt fantastisk.
Et kort øjeblik havde jeg min egen familie.
– Ja. – Det giver noget at se frem til.
– Ja ... en dag. – En dag?
– Man ved aldrig. – Ved du med hvem?
Det ved man aldrig.
– Hav det godt, Billy. – Hej, Alison.
Tekster: Inger Drachmann Subtitling International UK, London